Monumente antice adânc sub apă ...
O metropolă cândva plină de viață, acum la 800 m sub mare ...
Orașe pierdute, scufundate de mii de ani ...
Peste tot în lume, există orașe scufundate.
Există mai mult de 200 de orașe cunoscute,
scufundate numai în Marea Mediterană.
Ceea ce vedem sunt rămășițele orașelor dintr-o perioadă
despre care arheologii ne spun că existau orașe niciunde în lume.
Sunt monumente subacvatice ale civilizațiilor timpurii ale omenirii ?
Sau există dovezi de aptitudini cu mult peste cele ale omului primitiv ?
Și dacă da, de unde provin ?
Legendele nativilor, sunt foarte clare ...
că ceva sau cineva a aterizat
și apoi, dintr-o dată, cunoștintele s-au răspândit.
Există, foarte multe legende cu lumini provenind de sub apă.
Începi să ajungi la ideea că există, un fel de bază subacvatică extraterestră antică ...
Milioane de oameni din întreaga lume,
cred c-am fost vizitați în trecut de ființe extraterestre.
Și dacă ar fi adevărat ?
Au ajutat, într-adevăr, extratereștri antici la modelarea istoriei noastre ?
Dacă este așa, ce dovezi se află adând sub apă ?
EXTRATEREȘTRI ANTICI
Sezonul 02, Episodul 03 "Lumii subacvatice"
Oceanele acoperă mai mult de 71 % din planetă
și este un mister vast, în mare parte neexplorat.
Din analele istoriei, omul putea doar ghici ce se află în adâncul oceanului.
Dar noile tehnologii ating noi adâncimi.
Cercetătorii din întreaga lume, găsesc inesplicabil ...
complexe și monumente subacvatice sofisticate,
care ar sfida istoria convențională.
Există urme ale unor civilizații urbane, în unele părți ale Pământului,
care au fost pe pământ în urmă cu 10.000 de ani, sau mai mult.
Iar asta înseamnă că civilizația urbană
este mult mai veche cu mii de ani
decât cred acum mulți savanți că ar fi posibil.
Teoria științifică, sugerează că în timpul Erei Glaciare,
nivelurile oceanelor, au fost mult mai mici decât sunt în prezent.
Trebuie să ne imaginăm o lume în care există două calote de gheață
de 3,2 km grosime, așezate deasupra
Europei de Nord și Americii de Nord, în care se acumulează cantități enorme de apă.
Știm că acestea au început să se topească cu aproximativ 21.000 de ani în urmă,
iar topirea s-a terminat în urmă cu aproximativ 10.000 de ani.
Ca urmare, terenuri de Coastă fertile,
au fost scufundat încet, cu creșterea nivelului mării.
Peste 16.000 km pătrați de teren au fost inundați în întreaga lume.
Asta este aproximativ de mărimea Europei și a Chinei împreună, dispărute din istorie.
Ele dispar pur și simplu din poveste.
În opinia mea, arheologia nu face suficiente investigații
pentru aceste terenuri pierdute și scufundate.
În timp ce o mare parte din fundul oceanului rămâne neexplorat,
timp de mii de ani, filosofi și oameni de știință au fost atrași
de unul dintre cele mai mari mistere, legenda orașului pierdut Atlantida.
Se spune c-au fost scrise mai multe cărți despre Atlantida, decât oricare alt subiect.
Dar cele mai multe din ceea ce știm, vin de filosoful grec Platon,
care a scris două cărți despre Atlantida, "Timaios" și "Critias".
Scrisă în anul 360 î. Chr., Platon a descris Atlantida ca un oraș foarte avansat,
înconjurată de ziduri concentrice, care a înflorit 9.000 de ani înaintea lui.
Există, descrieri de palate uriașe pentru regi.
A afirmat că Atlantida a avut forțe navale uriașe,
pe care le-a utilizat pentru a cuceri alte părți ale lumii.
Era o civilizație urbană.
Conform textelor antice grecești,
Atlantida era conectată cu extratereștri încă de la început.
A fost fondată de zeul grec Poseidon.
Poseidon poate fi considerat extraterestru, în sensul de a nu fi de pe Pământ.
Poseidon a găsit o minunată, femeie drăguță, pe Pământ.
A lua-o pe această tânără, a lăsat-o gravidă
și pentru a proteja noua sa familie, a fondat Atlantida.
Conform legendei, după o încercare eșuată de a invada Atena,
un cataclismul a lovit insula.
Potrivit lui Platon, Atlantida a fost distrusă într-o zi și o noapte ...
O distrugere cataclismică care a scufundat întreaga insulă și orașul.
Unii cercetători cred că ei înșiși, într-un fel, au distrus-o.
Potrivit lui Platon, Atlantida a fost localizată în dreptul coloanelor lui Hercule,
o locație ce unii cercetători o atribuie Gibraltarului de azi.
Anticii, după ce au părăsit Marea Mediterană,
pentru a merge în largul Oceanului Atlantic,
au trecut prin coloanele lui Hercule, dintre Spania și Maroc.
Dincolo în Atlantic se află lanțul de insule Bahamas, la sud-est de Florida.
Aici, în 1968, arheologul J. Manson Valentine a crezut că a găsit o parte din Atlantida,
descoperind o formațiune de rocă neobișnuită, în largul Coastei de Nord a insulei Bimini.
Era doar la aproximativ 4 până la 6 m sub apă, astfel că se putea vedea cu ușurință.
La început, oamenii de știință au crezut că este partea stâncoasă a plajei,
dar apoi alți oameni de știință care explorau Drumul Bimini,
au observat că piatra era în partea de sus a stâncii
cu pietre de echilibrare prinse între ele, sub formă de pană.
Natura nu face acest lucru ; o face omul.
Iar ei au realizat că acela este un port, un dig pentru un port.
Pe plajele de mică adâncime ale lui Bimini, pe tot drumul până la Curentul Golfului,
pe o lățime de 100 m în apă, am găsit multe fragmente
care arată ca rămășițe ale orașelor antice sau structuri ca ...
drumuri, alei, structuri acoperite de corali.
Ar putea ruinele din Bimini să fie rămășițele Atlantidei ?
Și dacă este așa, ar putea ca aceste drumuri să ducă la alte situri îngropate sub nisip și apă ?
În anul 2000, în timpul cartografierii fundului mării în largul Coastei de Vest a Cubei,
o expediție de cercetare condusă de oceanograful ruso-canadian Paulina Zelitsky,
a reperat structuri de piatră simetrice, în adâncuri.
Remarcabil este faptul, că au fost găsite la peste 800 m adâncime.
Scafandrii nu pot face acest tip de investigare,
așa că, trebuie să utilizeze submarine de exploatare de la distanță.
Iar acest vehicul este echipat cu camere video și manipulatoare.
Și care este controlat de pe puntea navei.
Expediția a fost, de asemenea, înarmată cu echipamente de sonare laterale de scanare,
folosite pentru a crea imagini cu zone largi ale fundului mării și obiecte subacvatice.
Am fost în camera de control a navei
și primeam acea imagine, venind dintr-o parte a scanării.
Asta e doar una dintre cele 80 de imagini pe care le-am obținut,
structuri realizate din pietre mari așezate una peste alta.
Ei bine, cu ce se aseamănă ?
Este o imagine care indică niște unghiuri dreptunghiulare de 90 °,
așezate unele peste altele, pe structuri care păreau să fie bulevarde largi.
Cercetarea a găsit blocuri enorme de piatră de formă piramidală,
iar altele circulare.
Majoritatea erau gigantice, ajungând la aproape 5 m în înălțime
și o greutate de câteva tone.
Au apărut 30 de structuri geometrice, care par a fi rămășițele de străzi,
clădiri, tuneluri și piramide, toate la o adâncime de 670 m sub apă.
Am putea avea și aici dovada unei culturi preistorice care ar merge, probabil,
înapoi cu zeci de mii de ani și asta, într-adevăr, e foarte interesant.
Folosind tehnici de datare bazate pe prezența cenușei vulcanice din apropiere,
geologii estimează că orașul subacvatic s-a scufundat în urmă cu peste 6.000 de ani.
Ar putea fi, la 800 m în jos, o parte din Atlantida scufundată,
acum 9.000-10.000 de ani în urmă, despre care Platon vorbește ?
Ei bine, mitul Atlantidei este integral legat de Caraibe și Bahamas, în special de Cuba.
Platon vorbește despre o insulă ca un imperiu.
Probabil vorbește despre zeci de insule diferite, de dimensiuni diferite,
nu doar în vestul Atlanticului,
dar, probabil, se întind chiar în zona centrală a Oceanului Atlantic.
Atât Cuba, cât și ruinele Bahamas se află la marginea de Vest a Triunghiul Bermudelor,
o suprafață de ocean, care acoperă peste 800.000 km pătrați,
cunoscut pentru anomaliile magnetice, observații extraterestre,
și dispariții inexplicabile de aeronave și nave.
Ar putea exista o legătură între Atlantida și
zona cunoscută sub numele de Triunghiul Diavolului ?
La marginea Triunghiul Bermudelor, există ruinele subacvatice ale orașului antic Atlantida,
orașul preistoric Atlantida.
Așa că, există o teorie în care Atlantida se află, nu în apropierea Greciei,
ci în apropierea Triunghiului Bermudelor.
Dacă textele lui Platon sunt adevărate,
atunci, alte mituri grecești ar putea oferi un indiciu a adevăratei soarte a Atlantidei.
Un singur mit ne spune că zeița Asteria, fiica unui Titan,
a căzut din cer și a devenit o insulă.
În Grecia antică, avem o serie de mituri care descriu insule ...
din bronz, insule sclipitoare ... care au căzut din cer și a aterizat în apă.
Nu cred că Atlantida, a fost o insulă staționară fizic reală.
Atlantida, în conformitate cu Platon,
a dispărut într-o singură noapte, într-o mare de foc și cu mult fum.
Așa că, eu nu cred că Atlantida s-a scufundat.
Eu cred că Atlantida a decolat.
A fost Atlantida un refugiu sigur pentru extratereștrii antici,
înainte de sfârșitul ultimei Epoci Glaciare a Pământului ?
Și dacă este așa, ar putea exista și alte orașe extraterestre subacvatice ?
Yonaguni, Japonia.
Această mică insulă este la capătul cel mai vestic al arhipelagului japonez.
Oamenii de știință cred că primii locuitori au migrat aici din Asia de sud-est,
din timpuri preistorice.
În 1987, în apele din apropiere, scafandrul amator Kihachiro Aratake,
a făcut o descoperire șocantă.
Un complex masiv de formațiuni din piatră stau ascunse la doar 18 m sub suprafața oceanului.
Experții spun că este una dintre cele mai mari descoperiri din istoria arheologiei subacvatice.
Ce este interesant la complexul de la Yonaguni, este că există o serie întreagă de monumente,
aproape unul lângă altul, iar acest lucru, la ochiul meu, pare a fi opera ființelor umane,
nu acțiunea accindentală a oceanului pe straturile diferențiale din piatră.
Există mai multe motive pentru care cred că acest lucru nu este o formațiune naturală.
Unele instrumente și pietre gravate se găsesc la sit.
Din cauza asta, nu există nici o îndoială că acest lucru este realizat artificial.
Scufundată la 18 până la 30 m sub apă,
cea mai mare dintre formațiunile subacvatice seamănă cu o piramidă masivă,
în 5 trepte, cu dimensiunea a două terenuri de fotbal.
Veți vedea sculpturi fără echivoc,
care sunt în mod clar caractere geometrice, cu o grămadă de unghiuri drepte.
Vedem canale pe care poți merge până la capătul casei scărilor,
care e perfect dreptunghiulară.
Există locuri unde se află megaliți îngrămădiți unul peste altul,
care crează un tunel prin care puteți înota.
Există un set de megaliți poziționați unul lângă altul, lipiți de faleză.
Mai este o față umană gigantică sculptată subacvatică.
Există o piatră pe care e gravată un chip mare, de aproape 7 m în înălțime.
Prima noastră impresie a fost că seamănă foarte mult cu Moai, de pe Insula Paștelui.
Apoi am început să realizăm că seamănă mult cu Sfinxul, care păzește piramide
și ne-am întrebat : "Care este funcția chipului și la ce servește aici ?"
Este întregul ansamblu a tuturor acestor structuri, împreună,
care m-a convins că ne uităm la un ... complex ceremonial.
Misterul din jurul structurii subacvatice Yonaguni este, când a ajuns sub apă ?
Dovezile geologice arată c-a fost scufundat în timpul inundării din timpul ultimei Ere Glaciare.
Peste tot în lume, fie că este vorba de Franța, India sau Japonia,
există structuri artificiale care se află sub apă.
Sunt două modalități în care strămoșii noștri ar fi putut face asta.
Fie că aveau mecanisme de scufundare ...
Nu cred asta ... sau chestia asta a fost construit atunci când
nivelurile de oceanelor au fost mai mici,
dar asta a fost acum peste 14.000 de ani, dar în urmă cu 14.000 de ani,
potrivit arheologiei, noi doar locuiam în peșteri și eram vânători-culegători.
Ar fi putut structurile Yonaguni să fie construite de către acești oameni primitivi ?
Ce dovezi există despre oamenii care au locuit pe această insulă ?
S-au găsit fosile umane, așa că, sunt sigur că erau oameni care trăiau pe această insulă,
dar nu sunt sigur dacă aveau tehnologia pentru a crea aceste structuri,
sau ceva de genul ăsta.
Întrebarea ar putea fi dacă pietrele să fi fost cioplite în altă parte și remutate.
Este o chestiune de viziune, de amploarea complexului,
de gândire, în cele din urmă.
Mai știm că nici o altă cultură din Epoca de Piatră,
nu a crezut în acele tipuri de termeni, pentru a crea un complex gigantic, aparent ceremonial.
În conformitate cu oamenii de știință antici japonezi,
n-ar fi putut construit acest monument, atunci, cine a făcut-o ?
Și cum a ajuns aici ?
Speculația, este că monumentul Yonaguni a fost creat de extratereștri.
Ingineria este peste capacitatea civilizațiilor Epocii de Piatră.
Teoreticienii astronauților antici cred, că, cheia misterului Yonaguni
se găsește în poziționarea sa la nivel global.
În mod ciudat, complexul se află într-o zonă a Pacificului,
lung suspectat de activitate extraterestră.
Se numește Triunghiul Dragonului.
La Sud de Japonia, e o zonă misterioasă, numită Triunghiul Dragonului,
care este foarte similar cu Triunghiul Bermudelor,
deoarece avioanele au dispărut în aer
și navele au dispărut în ocean.
De fapt, Japonia a declarat-o ca fiind o zonă de dezastru.
Nu naviga prin ea. Nu zbura prin ea.
Stai naibii departe, pentru că dacă te duci acolo, lucruri oribile se pot întâmpla cu tine.
În Japonia antică, chiar și în epoca modernă, există povești despre Marea Dragon,
cum că obiecte ies din apă și navighează prin aer.
Aceștia erau monștri cu aripi și respirație de foc.
În timpurile moderne, aceștia au luat locul mașinilor actuale.
Atunci când comparați aceste descrieri cu cele descrise de Columb, pe când
corabia se apropia de Triunghiul Bermudelor,
o lumină s-a ridictat din apă și urmărea nava,
îți dai seamă că este o asemănare în ambele locații,
referitoare la lucruri, obiecte, care sunt în apă, se ridice din apă și zbură prin aer.
Dar de ce cele două structuri scufundate,
sunt găsite în perimetrul acestor regiuni ciudate ale planetei,
unde se produc atât de multe activități neobișnuite ?
Este o coincidență faptul că paralela 25 Nord,
trece atât prin Triunghiul Bermudelor, cât și prin Triunghiul Dragonului ?
Ele se află pe un plan de-a lungul aceeași linii și ambele au aceleași fenomene magnetice,
în care busola și instrumentele o iau razna.
Oamenii se întreabă dacă există, într-adevăr, o legătură ciudată cu O.Z.N.-urile.
O.Z.N.-urile sau farfuriile zburătoare există,
atunci, ar trebui se credem c-ar putea proveni inițial dintr-o super-civilizație.
Te face să te întrebi dacă farfuriile zburătoare,
sau O.Z.N.-uri, indiferent cum doriți să le numiți,
sunt folosite efectiv în aria triunghiurilor ca principala lor bază
și probabil chiar vin înapoi la rămășițele unei civilizații cu care erau familiarizați.
Monumentele de la Yonaguni și cele scufundate
din apropierea Cubei au avut origini străine ?
S-ar putea ca ele să fi fost folosite ca baze extraterestre ?
Noi credem că extratereștrii umblau la suprafață,
ar putea ca ei să umble, de asemenea, și sub apă ?
Ar putea exista mai multe dovezi situate în imensul Pacific ?
Fiind o națiune insulară, o mare parte din istoria bogată a Japoniei
este legată de apele Oceanului Pacific.
Dar, cu toate că multe din legendele Japoniei
sunt în mare parte necunoscute în Occident,
unii recurg la cunoștințele teoriei astronauților antici.
O astfel de legendă datează din 1803 și își are originile pe o plajă, la Nord de Tokyo.
Se presupune că o ambarcațiune de mari dimensiuni
a venit până pe țărmul Japoniei.
O navă rotundă, ciudată, plutea în derivă pe uscat, în această zonă.
Oamenii au investigat interiorul navei.
Ei au descoperit o tânără frumoasă în interiorul corabiei.
Femeia n-a vorbit nici o limbă pe care s-o poată identifica.
Existau inscripții scrise în interiorul navei, pe care nu le-au putut identifica,
iar ea strângea o casetă, pe care n-a lăsat pe nimeni s-o atingă.
În unele legende, caseta era folosită pentru a transporta capul retezat al iubitului ei.
Cu toate acestea, forma cutiei era un pic diferit ...
de cea utilizată în mod tradițional pentru tăierea capului în Japonia.
N-am nici o idee despre rolul acestei casete.
Este un mister plin de interes.
Cunoscută sub numele de legenda Utsuro Bune, sau "nava goală la interior,"
detaliile poveștii au nedumerit istoricii de secole.
De exemplu, de unde a venit misterioasa "navă goală la interior" ?
Ar fi putea venit din zona monumentului scufundat Yonaguni ?
Cine era femeia ciudată ?
Și ce conținea cutia ei păzită cu grijă ? A fost un cap uman ?
Sau a fost, așa cum cred unii teoreticieni ai astronauților antici,
un tip de creier sau o altă formă de inteligență extraterestră ?
Dacă este așa, putea fi un cadou pentru primii japonezi
de la un călător spațial antic ?
Există 5 desene diferite care au supraviețuit în diferite regiuni ale Japoniei.
Acestea sunt aproape identice cu rapoartele O.Z.N.-urilor moderne.
Motivul acestei legende este identic cu cel al unei legende moderne O.Z.N. ...
că sunt vizitatorii din altă lume în ambarcațiuni sub formă de disc.
Cred că această legendă ar putea avea o cheie
pentru rezolvarea legendelor O.Z.N.-urilor moderne.
Ca o dovadă în sprijinul afirmațiilor lor, teoreticienii astronauților antici
indică sculpturi și statui japoneze timpurii,
fiecare sugerând o varietate de întâlniri extraterestre.
Asta este o figură Dogu și vine din Japonia.
Chiar și cu ochiul neexperimentat, când te uiți la asta,
e ca și cum această ființă ar purta un anumit tip de un costum,
o cască, niște ochelari de protecție,
în partea din spate sunt toate aceste catarame ciudate și cercuri, știi, curele.
Foarte similar cu un costum spațial modern.
După părerea mea, acesta este similar cu un posibil extraterestru,
care a vizitat Pământul cu mii de ani în urmă.
Arheologii au catalogat existența a mai mult de 15.000 de figuri Dogu,
făcute în perioada preistorică Jomon a Japoniei,
datând cu aproximație din anii 14.000 până la 300 î. Chr.
Dar ar putea, așa cum cred teoreticienii astronauților antici,
aceste figuri Dogu stranii, să fie, într-adevăr, o interpretare primitivă
a unui costum presurizat spațial sau îmbrăcăminte de scufundare ?
Povestea din spatele acestor figuri Dogu este foarte clară
și oricine poate merge și citi traducerile textelor antice pe care Dogu,
cu mult timp în urmă, au coborât din cer
și i-au învățat pe primii oameni japonezi, diverse discipline.
Întreaga cultură japoneză, inclusiv kimono, ceremonia ceaiului,
utilizarea de wasabi și ghimbir, pentru a mânca sushi,
modul în care ei își construiesc arhitectura lor, limba lor scrisă,
tot ceea ce spun, a venit de la acești vizitatori, de la acești zei din Univers.
Imaginile indică ființe care arată ca niște astronauți.
Ei sunt îmbrăcați ca un astronaut. Ei au casca ca un astronaut.
Ei au unele instrumente ciudate în mâinile lor,
instrumente pe care nu le înțelegem.
Acum, există o legătură. Japonezii îl numesc "Dogu".
În America de Nord, avem tribul Hopi, în Arizona,
iar indienii Hopi, încă mai fac și astăzi păpuși Kachina.
Păpușile Kachina arată similar cu figurile japoneze Dogu.
În plus, în deșertul Sahara din Africa, am găsit picturi rupestre.
Atunci când vedeți imaginea, veți vedea cu siguranță un costum de astronaut.
Absolut. Fără îndoială.
Acum, compară aceste picturi rupestre,
cu păpușile Kachina de la Hopi și cu Dogu din Japonia. Au o trăsătură comună.
Misterioasele figurine Dogu,
furnizează dovezi concrete ale întâlnirilor extratereștrilor din trecutul antic japonez ?
Oare legenda Utsuro Bune sugerează că oceanele Pământului
ar putea ascunde chiar mai multe dovezi de contact cu extratereștri ?
Poate că răspunsul poate fi găsit adânc, în apele din largul Coastei Indiei.
În anul 2001, cercetătorii de la Institutul Oceanic din India,
a detectat anomalii de pe fundul golfului Khambhat, la 11 km de la țărm.
Ele au fost comandate de guvernul indian,
pentru a face un sondaj de poluare în golful Khambhat, în nord-vestul Indiei.
Ei nu se așteptau să găsească nimic, în afară mizerie.
Dar, dintr-o dată, sonarele scanând,
au început să revină imagini ale unor structuri regulate.
Imaginile au dezvăluit o rețea enormă de clădiri din piatră,
învăluite în noroi și nisip, pe o distanță de 8 km pătrați.
Ceea ce privim la golful Khambhat sunt rămășițe de orașe.
De fapt, există două dintre ele.
Se pare că acestea sunt dispuse pe partea canalelor fluviale antice.
Arată de niște orașe calcaroase care au fost scufundate o perioadă foarte lungă de timp,
despre care majoritatea arheologilor ne spun că n-au existat orașe nicăieri în lume.
Curenții puternici au făcut aproape imposibil să se scufunde la 82 m sub apă.
Cu toate acestea, oamenii de știință recuperează zeci de artefacte,
inclusiv lemn și cioburi de ceramică.
Unele dintre datele cu privire la unele dintre artefacte umane
care au fost aduse, sunt de acum 32.000 de ani.
Dar oceanografii au ajuns la concluzia că zona a fost acoperită de apă
în urmă cu aproximativ 9.000 de ani.
Așa că, acest oraș a existat aparent acum 32.000, până acum aproximativ 9.000 de ani.
Majoritatea oamenii de știință susțin că vechea civilizație indiană
există doar de 4.000 sau 5.000 de ani.
Totuși, oamenii de știință hinduși, ei înșiși spun că civilizația hindusă
există, cu mai mult de zeci de mii, sau chiar sute de mii de ani.
S-ar putea ca ruinele de sub golful Khambhat,
să dovedească că savanți hinduși au dreptate ?
O altă descoperire recentă poate sprijini afirmațiile lor.
La 322 km nord-vest se află modernul oraș Dwaraka.
Arheologii au săpat adânc sub oraș,
unde au găsit urmele unei așezări odată inundată de mare.
Atrași de acest indiciu, au început să caute mai multe ruine
în apele din largul Coastei.
La doar 21 m, scafandrii au descoperit ziduri de gresie,
străzi pietruite și dovada ale unui port maritim prosper.
Oamenii de știință au declarat că aceste ruine
par a fi rămășițele orașului vechi și legendarul Dwaraka.
Textele antice hinduse explică faptul că orașul legendar Dwaraka,
a fost declarat a fi locul unde locuia Krishna,
o zeitate venerată în multe tradiții ale hindușilor.
Imaginați-vă ce ar însemna pentru lumea creștină
descoperirea bruscă a sfântului Graal, adevărata Arcă a Legământului.
Asta ar fi asemănătoare și pentru populația indiană,
descoperind adevăratul Dwaraka.
Acesta a fost un oraș foarte puternic și care a fost condus de Krishna.
Krishna este încă venerat și în prezent.
El este unul dintre cei mai mari zei pe care le are cultura hindusă.
Texte hinduse explică că un rege numit Salwa
l-a atacat pe Krishna în miticul Dwaraka.
Teoreticienii astronauților antici cred că descrierile de luptă
sugerează utilizarea tehnologiei extraterestre sau chiar nave spațiale.
În conformitate cu vechile texte sanscrite, cu o navă spațială,
Salwa a atacat orașul, aruncând în jos cu arme energetice, care seamănau cu fulgere.
El a distrus în acest fel, o mare parte din oraș.
Atunci când acest lucru avut loc, regele cetății, zeul Krishna,
a răspuns prin atac cu arme în acea navă spațială.
Armele sunt descrise ca niște săgeți, dar nu sunt săgeți obișnuite.
Se spune că bubuiau ca un tunet și semănau cu fulgere sau raze de Soare.
Ca replică, se spune că nava a început să apară în diferite locuri simultan.
Se părea că se mișca într-un mod similar cu descrierile O.Z.N.-urilor moderne.
Ce mi se pare interesant despre această relatare este că,
exista o navă spațială din metal, ce trage cu arme într-un oraș de pe Pământ.
Legenda spune că Krishna a părăsit în cele din urmă Pământul,
iar oceanul a înghițit orașul său Dwaraka.
Pentru mulți oameni, scrierile sanscrite care descriu fabuloasele orașe antice din India,
au fost pur și simplu mitologie, dar cu descoperirea rămășițelor unui oraș scufundat
în largul Coastei Indiei, în Dwaraka, totul s-a schimbat.
Oamenii încep să se uite la aceste scrieri antice, într-o nouă lumină,
nu le văd pur și simplu ca o mitologie, ci ca înregistrări istorice reale.
Strămoșii Indiei au fost martorii unui război între entități extraterestre ?
Dacă orașul mitic citat în textele hinduse s-a dovedit a fi real,
ar putea exista, de asemenea, dovezi despre Krishna și puterile sale supranaturale ?
Teoreticienii extratereștrilor antici cred că o legătură între ruinele scufundate și extratereștri
poate fi găsită într-un alt set de texte cunoscute ca scrierile Sangam ale Indiei.
Sangam era un grup de înțelepți.
Se spune că primele două Sangam-uri
au avut loc pe o suprafață uscată, numită Kumari Kandam.
Această zonă a fost cândva deasupra apei, în urmă cu mii de ani,
în conformitate cu relatările, dar acum este sub apă.
Este, de asemenea, interesant faptul că aceste adunări de înțelepți
includeau, de asemenea, și ființe extraterestre.
Aceste lucruri se potrivesc cu dovezile descoperite din Golful Cambay
și în largul Coastei orașului actual Dwarka.
Sunt interpretările textelor Indiei antice,
dovada că extratereștrii au contact Pământul în trecut ?
Sunt descrieri ale zeilor, de fapt, descrieri ale extratereștrilor ?
Poate că o altă descoperire ... una sub un lac misterios ...
va da chiar mai multe dovezi de vizitatori extratereștri în trecutul îndepărtat.
Munții Anzi, Peru.
Aici, la o altitudine de 3.810 m, se află apele întunecate ale lacului Titicaca,
cel mai înalt lac navigabil din lume.
În luna august a anului 2000, o echipă italiană de scafandri și arheologi
au lansat o investigație subacvatică a legendarului lac.
Acolo, la peste 30 m sub apă, echipa a descoperit urmele unui drum pavat,
o terasă de piatră și un perete de peste 810 m.
Timp de secole, legendele locale au vorbit
despre un oraș pierdut sub apă, numit Wanaku.
Ar putea aceste ruine să furnizeze dovezi că un astfel de oraș, de fapt, a existat ?
Apoi, o altă descoperire șocantă.
Culcat pe fundul lacului era un cap mare, din piatră.
Ar putea ca această relicvă antică să ofere un indiciu
despre originile acestei descoperiri arheologice incredibile ?
Comparațiile s-au făcut foarte repede cu pietrele similare găsite în orașul antic
din apropiere de Tiahuanaco, la doar 19 km Sud de lacul Titicaca ...
un oraș crezut de mult timp de teoreticienii astronauților antici,
ca având origini extraterestre.
Când primii conchistadori au vorbit cu indienii locali Aymara
și li s-a spus că giganții au construit Tiahuanaco la începutul creației.
Spaniolii au fost uimiți, de asemenea, de blocurile gigantice din piatră.
Ei au crezut că diavolul a construit această clădire.
Dacă te uiți la unele tăieturi în rocă pe structurile megalitice de la Tiahuanaco,
eu personal cred că ne uităm la un episod mai vechi de construcție
și copia unui episod uitat din povestea umană.
În cazul în care ruinele scufundate găsite în lacului Titicaca
aparțin de orașul legendar pierdut Wanaku, ce s-a întâmplat cu acesta ?
N-a căzut pradă unui cutremur major sau unui alt dezastru natural ?
Sau orașul, așa cum cred unii teoreticieni ai astronauților antici,
a fost inundat în mod deliberat ?
Cu cât știi mai multe despre lacul Titicaca, cu atât acesta devine mai ciudat.
Arheologii au probleme în a explica de ce, într-adevăr, există ruine scufundate acolo,
pentru că spun ei, ruinele nu sunt atât de vechi.
Au doar 1.500 de ani.
Asta ar însemna că lacul Titicaca
a trecut printr-o serie de schimbări majore în această perioadă.
Este posibil ca într-un fel, lacul în sine și malurile să fi fost modificate,
astfel încât anumite zone ale lacului Titicaca au fost inundate într-un mod artificial.
Există un tip de căluț de mare care trăiește în lacul Titicaca.
Căluții provin din apă sărată, oceane,
totuși, acești căluți trăiesc la aproape 4 km înălțime în Anzi.
Cum ar putea un popor antic să creeze în mod artificial
unul dintre cel mai mare lac din America de Sud ?
Un lac care are 198 km lungime și 80 km lățime ?
Atunci când întrebi populația locală, "Cum s-au creat toate astea ?"
indieni Aymara vă vor spune că toate acestea au existat încă înainte de începutul timpului.
În legendele Aymara, lacul este ... locul de geneză, locul unde încep ...
toate civilizațiile ... de pe continentul nostru.
Avem aceste rădăcini foarte, foarte, foarte vechi.
Adică, nu vorbim numai despre această civilizație, această umanitate.
Este vorba despre semințiile noastre, străbuni stelari.
Unii oameni cred că sunt construcții extraterestre,
dar ce cred eu, este că frații din spațiu ne ajută, ne conduc, ne învață,
pentru că au avut o experiență în multe feluri.
Legenda spune că, odată ce frații spațiali au venit pe această planetă,
au trăit cu noi, au fost foarte importanți în viața noastră
fiind oameni foarte puternici.
Este posibil ca orașul pierdut Wanaku să fi fost, într-adevăr, construit,
sau locuit, de către strămoșii antici ai poporului indigen Aymara ?
Și dacă da, puteau fi inundate în mod deliberat,
pentru a evita detectarea de lumea exterioară ?
Bătrânii vorbesc despre un oraș subacvatic.
Ei vorbesc despre luminile din stele, conectate cu lacul.
Stelele, atunci când vin jos în lac, sunt schimbări ale temperaturii.
Există multe legende cu lumini provenind din lac.
Se pare că vin, se duc și se întorc în diferite momente.
Începi să ajungi la ideea că există un fel de baze vechi subacvatice extraterestre.
Este posibil ca unele dintre aceste ruine scufundate sunt,
într-un fel o parte din acea bază.
Ar putea, într-adevăr, orașul antic Wanaku
să fi fost construite de către vizitatorii extratereștri ?
Și dacă da, de ce ? Care a fost scopul lor ?
S-ar putea găsi și alte orașe scufundate și să ne mândrim că omenirea a căutat de secole ...
dovezi care să demonstreze ... că nu suntem singuri ?
Aceste structuri subacvatice misterioase, într-adevăr, n-au nici un context,
sau vreun trecut ; ele doar par să vină de nicăieri.
Ei par să iasă în evidență ca fiind în afara locului în timp,
deci, există unele semne de întrebare, unele mistere care le înconjoară,
care ar putea răspândi o nouă lumină asupra istoriei umane.
Atlantida, Lacul Titicaca, Dwaraka.
Toate acele locuri enigmatice străvechi,
mereu au avut o legătură cu zeii.
Zeii care, conform teoriei astronauților antici, erau extratereștrii în carne și sânge.
Și în cele din urmă, teoria astronauților antici se va dovedi corectă.